EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg mener, endnu et mord fandt sted
i Pye Street i går aftes. Er det ikke korrekt?
Jeg så manden flygte.
Morderen, vi leder efter, er John Marlott.
Gå hjem, Joseph. De er fritaget for tjeneste indtil videre.
Et skib skulle være anløbet for tre uger siden med tømmer og is.
Det ankom aldrig.
Jeg er blevet inviteret til en stor begivenhed i aften.
Frederick Dipple.
Jack Martins.
Hvad skræmte dig forleden?
Der er et værelse, hvor han...
...har sine opfindelser.
Der var en ejendommelig bog
og en dør, der ikke kan åbnes.
Dipple
og Westminsters domprovst...
...smeder rænker for at rydde Pye Street før salget.
Esther, jeg kan ikke vågne i morgen,
og vide at du aldrig kommer tilbage til dette hus.
Jeg kommer tilbage.
Det er måske sandt, som man siger,
at stanken, der omgiver kongens seng, er værrre end i slummen.
Men det er også sandt, at kongen snart er død.
I denne vanskelige tid fordrer regeringen støtten fra de bedste mænd.
I sin ungdom
var han idealistisk humanist,
nu har hans behandlinger og kure gjort ham...
...til sin generations mest visionære videnskabsmand.
Mine herrer,
Lord Daniel Hervey.
Tak, Sir Robert.
Jeg undskylder for de mangfoldige rygter, der har svirret om mit fravær.
Det er mig en ære at vende tilbage til offentligheden...
...som en lidenskabelig fortaler for Sir Roberts planer for vor by.
Dette dristige forslag til reformer og socialt fremskridt her i Westminster...
Lov, orden...
...og folkesundhed til alle.
Ingen undtagelser.
Ikke engang kirken.
Det er mig et privilegium at overbevise prinsen,
om at Sir Roberts planer ikke blot er visioner.
Han skal blot se ud af vinduet og se de forandringer,
der allerede har fundet sted.
- Et lig er blevet fundet i floden, herre. - Hvad?
Hvorfor? Hvem gjorde det mod ham?
Hr. Martins?
Jeg har været bekymret for Dem.
De er ikke tryg hos mig.
Vil De lade mig hjælpe Dem?
Hvis jeg ville lade Dem det,
ville De være død,
ligesom alle andre.
De er ikke alene med den sorg.
De blev myrdet, Esther.
Og de spøgelser...
De hjemsøger mig,
men jeg kan ikke hjælpe dem.
Jeg ved ikke, hvad de vil.
Du er træt.
Du er kold.
Lad mig være!
Tag din godgørenhed med dig.
Giv den til nogen, som fortjener den mere end jeg.
Nuvel.
Mine herrer,
politiinspektørens hals blev skåret over fra øre til øre.
Han hjerte blev taget ud.
Omkredsen af knivmærket på brystet
såvel som den usædvanlige dygtighed i udtagelsen af organet...
...viser...
...at hjertet skulle bevares intakt,
da det blev fjernet fra torsoen.
Jeg vil også tilføje,
at selvom Themsen ikke er kendt for sin varme,
viste politiinspektør Nightingales lig tegn på for nylig at have...
...været...
...tøet op.
Hr. politiassistent,
har politiinspektør Nightingales sår nogen lighed
med dem på de myrdede gejstlige?
Jeg ved ikke noget om de to første ofre, herre.
Obduktionerne blev foretaget privat.
Men aviserne rapporterede,
at de gejstlige ofre fik lemmerne flået fra hinanden.
Det læste jeg også, herre.
Men vi ved, at det er fejlinformation, der er forfalsket af Grub Street.
Undskyld mig, af pressen.
Vil De fortælle os om begivenhederne
op til opdagelsen af politiinspektør Nightingales lig?
Politiinspektør Nightingale fortalte mig, at han så morderen flygte
fra Cornelius Spences indkvartering.
Han mente at genkende ham.
Og hvem mente han, det var?
Politiassistent John Marlott, herre.
John Marlott?
Ret mig, hvis jeg tager fejl, men...
...blev John Marlott ikke hængt
foran hundredevis af vidner?
Jo, herre, det blev han.
Og hvad gjorde De så?
Jeg fritog ham fra tjeneste.
Politibetjent Bircher så ham senere på sin runde.
Han sagde, at han vrøvlede usammenhængende.
Det var det sidste, nogen så til ham, før vi fandt liget.
Tak, hr. Treadaway.
Det er min konklusion,
at politiinspektør Nightingale blev myrdet.
Og som jeg ser det,
hvis han var på sporet af den sande morder...
...af de gejstlige,
så var det den sande morder,
som tog hans liv...
...og skaffede sig af med hans lig...
...og stadig skal fanges.
Hr. Marlott?
Hvad med en drink?
I den fængselscelle,
da De sagde, at De var uskyldig i mordet på Flora.
Selvom jeg ikke fik bevis, troede jeg på Dem.
Nu tror jeg ikke, De er ansvarlig for mordet på ham.
Jeg svigtede ham.
Måske.
Men De har endnu ikke svigtet mig. Og lige nu
tror jeg, at De er den eneste mand, jeg kan stole på. Så her kommer det.
Lord Hervey er i live
og tilbage i London.
Han er flere gange blevet set forlade Palace of Westminster.
Vent!
Han tog en vogn. Jeg ved ikke hvorhen.
Hvad lavede han der?
Han arbejder for Peel. Nu er det Deres tur.
Tror De, at Hervey på en eller anden måde er
- med i de her forbrydelser? - Ja, det gør jeg.
Måske kan vi sammen kaste lidt lys over denne sag.
De spurgte mig, hvem min kilde var,
som gav mig kirkens obduktionsrapporter.
Det var domprovstens retsmediciner selv, Renquist.
Så han forfalskede dem altså.
Ja.
Præcis.
Nå, hvorfor skulle en retsmediciner ønske at dække over noget som dette?
Og hvem skulle han gøre det for?
Det er retsmedicinerens kapel.
Skal jeg føre ordet eller...
Hr. Marlott?
Jeg fører ordet, ikke?
Hvornår gør De ikke det?
Ingen forstyrrelse. Er det forstået?
Og det skulle være dømmekraft.
- Hvem er I? - Jeg er en ven af Nightingale.
- Jeg er bange for, De er gået galt. - Det er vi uenige om.
De løj overfor mig, Renquist.
De myrdede gejstlige blev ikke parteret.
De fik hjerterne skåret ud.
De forfalskede bevidst obduktionsrapporterne
og misinformerede mig.
Tilgiv mig, men...
...fortjener De ikke det?
Måske.
Men jeg kan mere end det.
Og når jeg skriver Deres dødsannonce,
så skal jeg sørge for, at flænse Deres rygte.
Dødsannonce. Den var god.
Hvem bad Dem om at dække over fjernelsen af hjerterne?
Tja, her kommer hagen ved det hele.
Hvis jeg siger det,
er jeg dødsdømt.
Vi er alle dødsdømte.
Siger navnet Daniel Hervey Dem noget?
- Sig frem. - Marlott, stop!
Sig frem.
Marlott?
John Marlott?
Så det er sandt.
Og De siger, at De er morder.
De bør skamme Dem.
Hvad er isen til?
Bedemændene bruger den.
Til hvad?
Til at opbevare organer.
Undskyld.
Jeg kunne ikke beherske mig.
Jeg er næsten færdig med arbejdet. Et øjeblik.
Jeg er ligeglad med arbejdet. Det ved De.
Jeg ønsker ikke, at De skal se mig sådan.
Jeg ønsker det.
De går?
Kom ikke nærmere.
Vær sød.
Kom med mig.
De siger det, fordi De rejser.
Tænker De virkelig sådan om mig?
Kom med mig.
Som hvad?
Deres syerske eller elskerinde?
Som min hustru.
Hvorfor føler de rige, at de kan lege med vores følelser, herre?
Jeg står ikke til rådighed.
Mit arbejde er færdigt.
Han er syv år gammel.
Han har et snørebånd...
...som er gået op. Han vil aldrig binde det.
Han har brunt hår,
som falder i øjnene på ham.
Og den røde bold...
Han elsker at lege.
Han længes efter at lege.
Hvad laver De?
Deres søn...
...længtes så meget efter, at De skal se ham så tydeligt som...
...han ser Dem.
Og så tydeligt, som jeg ser ham...
...lige nu.
Han er altid ved Deres side.
Han forlod det aldrig.
Nej. Hold Dem fra mig!
- Lyt til mig. - Hold Dem væk.
Deres tidligere eksperiment har aflagt mig et besøg.
Bar det frugt for ham?
Jeg sagde intet.
Men han vil snart finde vej til Dem, som De forudså.
Og ligeledes de andre.
Kongen holder ikke ugen ud, og når han dør,
frygter jeg at miste hans beskyttelse.
Alt, De nogensinde har lært mig...
Alle de hjerter, jeg har skåret ud på Deres begæring...
Alle veje fører til os.
- Fald ned. - Men loven vil være over os, Daniel!
Ikke hvis vi retter den mod Frederick Dipple først.
Hvorledes?
Dipple har i sinde at rejse til kontinentet i hemmelighed.
Det er der, vi kaster ham for løverne.
Hvordan ved jeg, at jeg ikke skal lide samme skæbne?
Husker du, hvordan de var efter dig i skolen?
Hvem beskyttede dig?
Har jeg ikke altid beskyttet dig?
Walter, du har taget del i mine opdagelser.
Vore navne vil stå side om side.
Jeg skal bare bruge lidt mere tid.
"Min elskede søn...
...jeg har ofret alt, jeg har,
så at jeg måske kan få dit dyrebare hjerte at høre banke i al evighed.
Hold denne opskrift tæt ind til kroppen.
Den har hemmeligheden til evigt liv.
Farvel, søde dreng."
Det er Maggs stol.
Den er taget.
Skrid.
Jeg kan ikke se nogen.
Det er fordi, han er død.
Det er hans gravøl.
Jeg ser ham ikke.
Jeg kender dig.
Ligbærer.
Du leverer is, ikke?
Hvorfor? Hvad er du ude på?
Mit arbejde?
Har du hørt om Frederick Dipple?
Han importerer tømmer og is til London.
Flytter du isen for ham?
Hvor opbevares det?
Jeg var engang lakaj for Edmund Kean.
Ja, det er rigtigt. Skuespilleren.
Indtil han tog mig i at stjæle sølvtøj.
Tja, jeg lærte lektien...
...og arbejder nu for Dipple.
Lønnen er god nok, bedre end at grave kister op.
Og det får mig ikke engang halvvejs til, hvor jeg vil hen,
for dette er gravøl.
Siger du, hvor han har is på lager,
når jeg så er færdig med ham,
er al den is din og din alene.
Så tal. Før den smelter.
Der er det her tårn ved massegraven.
Kender du det?
Altså, det tilhører Frederick Dipple.
Det er der, han har sin is.
Jeg elskede ham, Tatty.
Hvad hvis jeg havde noget at gøre, med hvordan han døde?
Hvordan?
Jeg fortalte Joe, at jeg havde en dårlig følelse...
...omkring hr. Dipple.
Alle har dårlige følelser omkring arbejdsgiveren. Hvem har ikke det?
Nej, hør her. Jeg så en mand...
...i Dipples hus.
Han var ude på noget, det ved jeg.
Jeg fortalte Joe det.
Hvad med politiet?
Nej.
De vil ikke tage mig seriøst.
Ingen tager mig seriøst.
Altså, Joe gjorde måske!
Helt ærligt!
Frk. Pickett, jeg er bange for,
at en mærkelig lyd i Deres arbejdsgivers hus
ikke helt giver mig nok til at sparke døre ind.
Men det var ikke det hele.
Queenie.
Han havde en bog.
En ejendommelig bog.
Den havde en løs side med en tegning af et menneskehjerte.
Jeg sværger, at der var blod på siden.
En dør, jeg ikke har nøglen til. Der var en sær fyr,
som prøvede at komme ind.
- Jeg ved, hvordan det lyder... - Bircher.
Tak, frk. Pickett.
Jeg vil tage det, De har sagt, i betragtning.
Betjenten vil følge Dem ud.
Domprovstens sognebetjente er nu ude på
at pågribe Nightingales morder, før vi gør.
Hvis de lykkes, mister vi vores autoritet.
Siger du, at du ikke ved, hvad retning efterforskningen skal tage?
Nå?
Eller har domprovsten ret i sin vurdering af os?
- Vi har fundet et, herre. - Nå?
Det ser ud til, at han fik et tip
fra Frederick Dipples husholderske.
Dipple?
Hun beskrev en mand, der gemte sig hos Dipple,
som Nightingale må have antaget var...
Ja?
- John Marlott. - Marlott? Nu må De lige.
Jeg håber ved Gud ikke, at De alvorligt overvejer det vrøvl.
Det er ikke det vidneudsagn, jeg overvejer, herre.
Det er det, at Nightingale gjorde,
og måske har aflagt hr. Dipple et besøg.
I hvilket tilfælde vi kan følge hans færden.
Dipple.
- Nuvel. - Herre.
- Og politiassistent. - Herre.
Med en mand magtfuld mand som Dipple,
rækker "måske" ikke.
Javel, herre.
Folk, som har kendt mig for længe,
får et vist blik.
Der er noget ved mig, de...
...ikke kan finde ord for.
Et spørgsmål, de ikke tør stille.
Det samme udtryk som det i Deres ansigt nu.
Det blik som jeg er rejst over kontinenter for at undfly.
Men Dem vil jeg ikke undfly.
Så spørg mig.
Kan De se min søn?
Og er han her nu?
Jeg kan ikke mærke ham.
Luk øjnene.
Dette er galskab!
Hvorfor skulle Gud lade Dem se ham og ikke mig?
Gud har ingen del i dette.
Flere ting er mulige på denne jord,
end De kan drømme om.
Der er ingen død.
Nej.
Der er kun liv.
Livet kan puste sig selv...
...ind i alt.
Jeg kan vise Dem det.
De skal se ham. Det lover jeg Dem.
Hvordan?
Hvordan...
Vent på mig her.
Skat...
Vær sød.
Vær sød...
Hr. Dipple.
Jeg er politiassistent Treadaway fra Metropolitan Politi.
Det er betjent Bircher.
Vi har fået noget information, herre,
angående en af vore betjentes død.
Vi ønsker at spørge Dem om noget.
Hvis De følge med os til stationen, herre.
Det er på Sir Robert Peels begæring.
Sam?
Jeg er her, min skat.
Mor er her.
Vær ikke bange.
Frederick ved, jeg er her.
Min mor plejede at synge, til min søster og jeg faldt i søvn.
Jeg vil ikke gøre Dem fortræd.
Tværtimod.
Sandelig.
Hvem er De?
Den, der kan vise Dem hvordan.
De har aldrig haft noget at gøre med politiinspektør Nightingale,
nogle sager eller andet?
Han har aldrig besøgt Deres hus?
Jeg plejer ikke at invitere politimænd ind i mit hjem.
Spørg min husholderske, frk. Pickett, men...
...det har De måske gjort.
Nærer De nogen interesse for menneskelig anatomi, hr. Dipple?
De kommer an på mennesket og hvilken del af anatomien.
Hvad med hjerter?
Jeg er samler.
Jeg er interesseret i alle ting.
Britisk lov er særdeles fascinerende, ikke sandt, hr. politiassistent?
Alle de små idiosynkrasier om, hvem den beskytter,
og hvem den straffer.
En mands rettigheder er vitale.
Men en gentlemans rettigheder...
...er hellige.
Hvor godt kender De loven, hr. politiassistent?
Pillock.
Hvad mener De?
Han sidder på torne, herre.
Hvad foregår der her?
Det er her, De skal genfødes.
Jeg vil ikke tvinge Dem.
Det er Deres valg.
Det er for dyrebar en gave til ikke at være det.
Hvilket valg?
At dø?
At transformeres.
For at blive genforenet med Deres barn.
Ikke i himlen,
men her.
På jorden.
Nu.
De er på ingen måde den første,
som Frederick også selv
forstår alt for godt.
Og jeg formoder, at De allerede er bekendt med den anden.
Dog ikke så godt, som jeg er.
Tillad mig...
...at fortælle Dem sandheden om hr. Martins.
Lad os begynde...
...med hans rigtige navn.
Dette er ikke Guds vilje.
Det her er uhørt.
Kun ligegyldighed.
Tror De, at jeg blot leverer hans værdiløse is?
De er færdig, ligbærer.
Det er op til os at tage hævn.
Og genoplive alle dem, vi har mistet.
Joseph?
Troede ikke, De kom, herre.
Jeg tænkte, De var døset hen.
Er De skadet, herre?
Jeg har holdt øje siden solnedgang, ligesom De sagde.
Jeg har klistret mig til dem.
De spilder tiden, herre.
Hvor længe vil De få dem at tie?
Undskyld, Joseph.
Undskyld.
Jeg forbandede din sjæl.
Jeg forbandede Floras, alles...
Tilgiv mig.
Tilgiv mig, herre.
Tilgiv mig.
Joe?
Kommer du Joe?
Jeg har mine ordrer.
Valget er dit.
- Marlott? - Esther.
- Nej. - Du kommer for sent, John.
Uanset hvad de har lovet dig,
så lyver de.
Nej!
Lad mig hjælpe dig.
Du!
NÆSTE EPISODE
Forstår De nu?
De er ikke den eneste.
De og jeg er som brødre.
Svar på spørgsmålet!
- Hvor mange andre dræbte De? - Ofre er nødvendige.
Westminsters domprovst?
Har blod på hænderne.
Frederick Dipple dræbte en af vore egne.
Så i aften fanger vi ham, eller vi holder ikke inde, før vi gør.
Du lovede mig opskriften.
Giv mig den.
Jeg skal bruge den!
Væk fra gaderne!
Bliv indenfor!
Jeg kan ikke leve uden Esther.
Og en skønne dag vil De forstå,
at De heller ikke kan.
Gud vil dømme Dem for det.
Han vil dømme Dem for det.
Tekster af: Helene Schou Haabegaard